C. Zmysel multikultúrnej výchovy
Táto časť kurikula hovorí o hodnotách, ktoré v sebe nesie multikultúrna výchova, a vymedzuje aj charakter multikultúrnej výchovy.
	Očakávania
	Občianska spoločnosť a demokratický štát očakávajú, že multikultúrna výchova prispeje k lepšiemu fungovaniu štátu a k plnému rozvinutiu občianskej spoločnosti. V pozadí týchto dvoch ideálov sú nasledovné predpoklady:
	Multikultúrna výchova prispeje k rozvoju medziľudskej tolerancie v spoločnosti a k rozvoju tolerancie k iným sociálnym skupinám. Robí to tým, že vychováva ľudí k pozitívnemu zhodnoteniu rôznorodosti. Vedie ľudí k tomu, aby rôznorodosť akceptovali nielen ako pozitívnu a podnetnú hodnotu spoločnosti; ale aby videli rôznorodosť ako základnú nevyhnutnú podmienku pre fungovanie zdravej spoločnosti. Ak sa povedomie rôznorodosti vzťahuje na väčšie sociálne skupiny, či na štáty, možno od multikultúrnej výchovy očakávať, že prispeje k mierovému spolunažívaniu vnútri štátu i medzi štátmi.
	Povedomie rôznorodosti pôsobí podnetne na rozvoj tvorivosti človeka, pretože ukazuje odlišné perspektívy, neočakávané pohľady na svet, nové názory a pocity. 
	Kľúčové hodnoty
	Multikultúrna výchova - ako je formulovaná v tomto kurikulu - vychádza z niekoľkých kľúčových hodnôt, ktoré chce presadzovať v spoločnosti prostredníctvom prípravy interkultúrne kompetentných učiteľov.
	Východisková hodnota sa rodí z vedomia nenahraditeľnosti a neopakovateľnosti individuálnej osobnosti, individuálneho života, individuálneho pohľadu na svet. Hodnota individuálneho človeka v sebe koncentruje všetko, k čomu multikultúrna výchova smeruje. Z nej vychádza a s ňou úzko súvisí vedomie rôznorodosti individuálnych pohľadov na svet, ale v tom istom okamihu aj nevyhnutnosť vytvárania jednoty v pohľade na svet cez vzájomné porozumenie. Len cez individuálne prínosy, ale spoločne, je možné rozvíjať takú spoluprácu v spoločnosti, ktorá rešpektuje individuálne potreby, nevedie však k chaotickému boju o ich uspokojenie, ale hľadá spoločné záujmy. Spolupráca je ďalšou kľúčovou hodnotou multikultúrnej výchovy.
	Cez zhodnotenie individuálneho človeka je možné rozvíjať povedomie ďalšej hodnoty - rešpektu k človeku, rešpektu k jeho citovému svetu, túžbam, potrebám, k jeho osobným záujmom. Rešpekt si však vyžadujú všetci ľudia, preto vyvrcholením kľúčových hodnôt multikultúrnej výchovy je rovnosť všetkých ľudí. Rovnosť nielen v právach a pred zákonom, hoci to sú základné predpoklady pre rešpekt - ale rovnosť v potrebách, v životných štýloch, rovnosť kultúrnych produktov, rovnosť vo vzdelaní a pod.
	Z týchto kľúčových hodnôt vychádza a k týmto kľúčovým hodnotám smeruje multikultúrna výchova. Takýmto spôsobom sama nadobúda v spoločnosti svojbytnú hodnotu.
	Význam multikultúrnej výchovy
	Význam multikultúrnej výchovy je založený na jej kľúčových hodnotách, zvlášť na rešpekte k individuálnemu človeku. Pretože cez vzdelávanie učiteľov môže multikultúrna výchova zasahovať mnoho oblastí života, možno aj o jej význame a užitočnosti hovoriť smerom k viacerým oblastiam života spoločnosti a štátu.
	Význam multikultúrnej výchovy pre atmosféru v spoločnosti spočíva v tom, že prispieva k upokojeniu konfliktnej atmosféry a podporuje pocit bezpečia v rôznych sociálnych skupinách, pretože každá z nich cíti, že je rešpektovaná druhými. Otvára sa tak priestor pre vzájomné kultúrne obohacovanie, pretože jednotlivé sociálne skupiny si hlbšie uvedomujú svoje kultúrne identity a môžu si uvedomelejšie vymieňať kultúrne produkty či kultúrne hodnoty.
	Význam multikultúrnej výchovy pre politiku štátu a politiku v štáte spočíva v odstraňovaní diskriminácie na rôznych úrovniach. Cez rešpektovanie rôznorodosti sa buduje rovnosť šancí, lebo politika vytvára podmienky pre realizovanie rôznych potrieb. Súčasťou odstraňovania diskriminácie je boj proti akejkoľvek forme rasizmu. Rovnosť šancí zasa má za následok prehlbovanie demokratických mechanizmov a demokratického povedomia v štáte.
	Význam multikultúrnej výchovy pre politiku treba ešte jemnejšie diferencovať s ohľadom na smer jej pôsobenia, na jej orientáciu. Tým, že prispieva k rozvoju demokracie, orientuje sa na efektívnejšie fungovanie politiky vnútri štátu. Tým, že podnecuje a rozvíja medzikultúrne pochopenie, môže v konečných dôsledkoch pôsobiť aj v medzinárodnom meradle na porozumenie medzi štátmi. Pod vplyvom multikultúrnej výchovy sa obyčajné diplomatické a formálne zvyklosti - rešpektovanie cudzej tradície - môžu stať výsledkom hlbokého pochopenia odlišnosti tej druhej strany. Z púheho formálneho diplomatického protokolu sa môže stať uvedomenie i odlišnej hodnoty.
	Význam multikultúrnej výchovy pre širšie fungovanie spoločnosti (mimo politiky) je dosiaľ nedoceňovaný. Rešpektovaním rôznorodosti a individuálnych záujmov pri súčasnom rozvoji spolupráce sa táto spolupráca stáva aktívnou a cieľavedomou. Jednotlivci spolupracujú zodpovedne, lebo cítia pestrosť záujmov i svoje miesto v tejto rôznorodosti. Pokúšajú sa v prospech spolupráce odstraňovať svoje predsudky, čím upevňujú kohéziu spoločnosti. V takýchto ďalekosiahlych dôsledkoch sa môže multikultúrna výchova zasadzovať o prežitie spoločnosti a o jej zdravý rozvoj.
	Veľký význam má multikultúrna výchova pre školu samotnú. Jej prvým efektom je rozvoj medzikultúrneho porozumenia v triede a v škole, čo je nevyhnutný predpoklad pre neobmedzovaný rozvoj detí z rôznych sociálnych skupín v škole. V spoločnosti, ktorá je stále rôznorodejšia, bude medzikultúrne pochopenie v škole stále dôležitejšie. To je možné dosiahnuť v prvom rade s pomocou interkultúrne kompetentného učiteľa, ktorý je ťažiskom a centrálnym agentom pre rozvoj školy s medzikultúrnou empatiou.
	Multikultúrna výchova pracuje s metódami aktívneho učenia, preto jej pôsobenie nesmeruje len priamočiaro k budovaniu interkultúrnych kompetencií. Rozvíja aj všeobecné pedagogické kompetencie (schopnosti a zručnosti) učiteľa, lebo ho učí pracovať s rôznorodým materiálom, s rôznorodými výchovnými postupmi a pri rešpektovaní rôznorodého prostredia pre výchovu. Jej pôsobenie preto ďaleko presahuje len úzky rozvoj vzájomnej tolerancie a empatie.
	Charakter multikultúrnej výchovy
	Multikultúrna výchova - ako ju prezentuje toto kurikulum - sa principiálne neobmedzuje len na šírenie poznania o cudzích kultúrach. Nie je iba vzdelávaním, lebo cez integráciu množstva poznatkov a informácií ešte nemusí vznikať hlbšie pochopenie odlišnosti iných kultúr. Multikultúrna výchova sa v prvom rade orientuje na výchovu, na rozvoj osobnosti. Je hodnotovou výchovou - chce zasahovať do hodnotových orientácií vychovávaných, lebo len tak môže formovať ich postoje a empatické schopnosti. To je možné robiť len s pomocou aktívneho učenia sa vychovávaných.  Multikultúrna výchova potláča na minimum frontálne učenie s učiteľom ako nositeľom vhodných informácií a žiakmi ako nádobami, ktoré treba týmito informáciami naplniť. Multikultúrna výchova ráta so schopnosťou žiakov učiť sa na základe vlastnej snahy, ráta s ich schopnosťami vyberať si vlastné cesty, metódy, postupy a rytmus učenia.
	Dieťa  je v centre multikultúrnej výchovy. Jej cieľom nie je len odovzdávanie kultúrnej tradície, ani len prezentácia kultúrnej tradície iných spoločenstiev. Jej cieľom nie je ani len vštepovanie noriem a štandardov platných vo vlastnej či v inej spoločnosti. Centrom multikultúrnej výchovy a jej cieľom je rozvoj osobnostných vlastností, zručností, schopností žiaka (dieťaťa) tak, aby dieťa rástlo ako autonómna a zodpovedná osobnosť. V tomto bode sa multikultúrna výchova dotýka výchovy k občianstvu, s ktorou zdieľa spoločný cieľ - rozvoj spolupráce slobodných a zodpovedných občanov. Multikultúrna výchova však tento cieľ dosahuje prostredníctvom obsahov, artefaktov a hodnôt kultúry.
	Medzikultúrne pochopenie nie je možné bez chápania a preciťovania rôznych oblastí kultúry, od umenia, cez náboženstvo, ideológie, vzory správania až po módu a iné súčasti životného štýlu. Tým sa multikultúrna výchova stáva interdisciplinárnou oblasťou výchovy. Vyberá si postupy z rôznych oblastí pedagogiky a psychológie, zaoberá sa rôznorodými kultúrnymi hodnotami a pracuje v smere rôznych oblastí výchovy. Ako interdisciplinárne snaženie prechádza multikultúrna výchova cez rôzne školské predmety a jej prvky sa môžu uplatňovať na rôznych miestach učebných plánov. 
Cieľové skupiny
	Multikultúrna výchova sa vo všeobecnosti orientuje na tri cieľové skupiny:
	Dominantná väčšina v spoločnosti potrebuje rozvoj medzikultúrneho chápania preto, aby nepovažovala svoje vlastné normy a hodnoty za jediné, hlavné či všeľudsky platné. Videnie sveta tejto väčšiny musí byť podrobené metódam odstraňovania predsudkov voči iným kultúram, rozvoju rešpektu voči záujmom menšín.
	Domáce menšiny v spoločnosti potrebujú rozvoj medzikultúrneho chápania preto, aby sa navzájom rešpektovali a nesnažili sa svoje individuálne záujmy presadzovať na úkor iných menšín, či na úkor väčšiny. Pojem domáce menšiny tu označuje také sociálne skupiny, ktoré v relatívne dlhom historickom čase žijú na určitom území, resp. v určitom štáte.
	Na rozdiel od nich špecifické potreby majú prisťahovaní cudzinci, ktorí v relatívne nedávnom čase prišli do určitého regiónu ako utečenci, imigranti, prisťahovalci a pod. Oproti domácim menšinám sú v nevýhode, pretože vôbec nepoznajú kultúru regiónu, v ktorom sa ocitli, väčšinou ani jazyk. Pri nich sa multikultúrna výchova orientuje v prvom rade na zvládanie základnej medzikultúrnej komunikácie, a až potom môže nastupovať rozvoj medzikultúrneho pochopenia.
	Pre zdravý život spoločnosti je multikultúrna výchova potrebná predovšetkým pre príslušníkov dominantnej väčšiny. Väčšina určuje základné štandardy a hodnotové orientácie, platné v štáte, a má preto sklon považovať ich za všeľudské a všeplatné. Menšiny už tým, že sú relatívne na okraji spoločnosti, sú väčšinou schopné akceptovať svoje hodnotové orientácie ako obmedzené a čiastkové. Preto hlavnou cieľovou skupinou multikultúrnej výchovy je dominantná väčšina v štáte.
	Špeciálnou cieľovou skupinou tohto kurikula sú študenti slovenských vysokých škôl - budúci učitelia. Pretože prvky multikultúrnej výchovy je možné uplatňovať v rôznych predmetoch na školách, toto kurikulum nerozlišuje medzi jednotlivými skupinami študentov učiteľstva na vysokých školách. Najefektívnejšie pôsobenie tohto kurikula je však nasmerované na budúcich učiteľov spoločensko-vedných predmetov na školách (materinský jazyk, história, výchova k občianstvu, geografia a pod.). Tieto predmety sa prvoplánovo zaoberajú kultúrnymi hodnotami a artefaktmi, preto ich prostredníctvom je možné u žiakov najrýchlejšie rozvíjať schopnosti medzikultúrneho chápania.