B. Východiská multikultúrnej výchovy na Slovensku
Táto časť kurikulum zdôvodňuje nevyhnutnosť zavádzania multikultúrnej výchovy do výchovno-vzdelávacieho systému na súčasnom Slovensku.
Potreby spoločnosti
Slovenská spoločnosť je vo svojej podstate multikultúrnou spoločnosťou. 
Popri asi 86% Slovákov žijú v Slovenskej republike iné národy či etniká a národnosti. Žije tu asi 11% Maďarov, podľa odhadov asi 2% Rómov, asi 1% Čechov, asi 1% Rusínov/Ukrajincov, mnoho Poliakov, Nemcov, Vietnamcov, Albáncov a ďalších. Situácia je stále pestrejšia kvôli vysokej pôrodnosti Rómov a kvôli rastúcemu prisťahovalectvu.
Napriek tomu, že Slovenská republika patrí ku krajinám s relatívne vysokým štandardom životnej úrovne, predsa tu existujú veľké sociálne rozdiely. Prevláda sociálna stredná vrstva (majetkovo aj životným štýlom uprostred medzi extrémami). V posledných rokoch vyrástla relatívne nie veľká, avšak ekonomicky veľmi silná vrstva bohatých a narastá aj počet ľudí žujúcich na hranici chudoby. Počet chudobných vrstiev ešte narastá veľkou mierou nezamestnanosti, a zvláštnu skupinu tvoria aj bezdomovci. Podľa sociálno-ekonomických prognóz sa budú sociálne rozdiely v budúcich rokoch zväčšovať aj v prípade, ak by sa ekonomická situácia štátu zlepšila.
Napriek tomu, že územie Slovenskej republiky nie je veľké, je regionálne veľmi diferencované. Ak neberieme do úvahy výrazné regióny, akými sú Orava či Spiš, vyvinuli sa veľké mestá (Bratislava, Košice, Žilina, Nitra, Banská Bystrica a iné), kultúrne výrazne odlišné od vidieka. Životný štýl v horských a vysokohorských oblastiach sa výrazne odlišuje od životného štýlu na poľnohospodárskom juhu či od životného štýlu na chudobnejších oblastiach východu alebo severu Slovenska. Niektoré regióny sú priemyselne vyspelejšie ako iné (napr. rozdiel Trenčianskeho regiónu a Spiša). S rozvojom decentralizácie štátnej a verejnej správy možno očakávať aj zväčšovanie kultúrnych rozdielov medzi regiónmi.
Napriek desaťročia trvajúcej snahe o budovanie kultúrne homogénnej spoločnosti sa na Slovensku vytvorila spoločnosti hodnotovo veľmi diferencovaná.
Diferencie sa prejavujú vo veľkých svetonázorových rozdieloch - 65% spoločnosti síce deklaruje katolícke náboženstvo ako svoj svetonázor, žije tu však veľká skupina príslušníkov iných cirkví - protestantských (asi 8%), židovskej, rôznych východných cirkvi, ako aj okolo 18% ľudí nedeklarujúcich príslušnosť k viere.
Politicky sa slovenská spoločnosť diferencuje v posledných desiatich rokoch stále viac, pričom je možné sledovať aj prelievanie celých skupín prívržencov politických strán k iným stranám. Ako slovenské špecifikum sa vyvinulo aj rozdelenie spoločnosti na dve veľké (a takmer nezmieriteľné) skupiny prívržencov tzv. národnej orientácie a tzv. demokratickej orientácie v politike.
Ako špecifická kultúrna vrstva sa v posledných desaťročiach rozvinula kultúra mládeže. Jej vonkajším prejavom sú síce v prvom rade obliekanie a hudba, ale v pozadí sú diferencie do množstva skupín, vrstiev a aktivít. Hlavné rozdiely môžeme sledovať buď vo vzdelanostnej úrovni (robotnícka a študentská mládež), alebo v členení na kultúru tzv. stredného prúdu oproti alternatívnym kultúram.
Alternatívne kultúry či subkultúry tvoria stále silnejšiu a väčšiu skupinu v kultúrnej rôznorodosti Slovenska. Nájdeme tu príslušníkov v podstate všetkých európskych subkultúr. Najsilnejšie sa prejavujú skinheadi, kultúra graffiti, kultúra yuppies a ekologické hnutia, ale je možné sledovať aj výraznejšiu diferenciáciu kultúry homosexuálov. Výrazný je aj počet členov marginálnych kultúr - narkomanov, kriminálneho podsvetia a pod. Najmä v kriminálnom podsvetí badať aj vplyv kultúr iných etník, napríklad albánskeho či ukrajinského.
V posledných rokoch sa nesmelo dostávajú do popredia aj problémy žien - od ich politickej  reflexie až po zvláštne feministické publikácie a skupiny. Možno predpokladať, že tak ako pri subkultúrach, aj pri problémoch žien budeme svedkami nárastu diferenciácie a otvorených verejných formulácií alternatívnych postojov.
Narastajúca kultúrna rôznorodosť Slovenska zvyšuje význam multikultúrnej výchovy budúcich učiteľov.
*   *   *
Slovenská spoločnosť sa transformuje.
Hlavný smer transformácie - politický - sa orientuje na prechod od totalitnej spoločnosti  k demokratickej. Nejde pritom len o premenu politického systému, ale o premenu správania, myslenia a postojov ľudí vo vzťahu k aktivite, k zodpovednosti a spolupráci. V týchto premenách sa vynára množstvo diferencovaných ideí, noriem, či hodnôt. Pretože podstata demokratickej spoločnosti sa skrýva práve v spolupráci týchto rôznych hodnotových systémov a vo vzájomnom rešpektovaní, multikultúrna výchova môže závažným spôsobom prispieť k premene od netolerantnej spoločnosti k spoločnosti slobodných, autonómnych, ale rešpektujúcich sa jednotlivcov.
Tieto premeny posilňuje snaha Slovenskej republiky o integráciu do euro-atlantických politických, ekonomických a bezpečnostných štruktúr. Slovensko sa snaží stať súčasťou systémov, ktoré sú založené na mnohostrannej a otvorenej komunikácii a spolupráci v rôznorodosti. Sú to systémy vnútorne veľmi diferencované a dá sa predpokladať, že ich kultúrna diferencovanosť sa nebude zmenšovať, aj napriek stále väčšej politickej koordinácii ich aktivít.
Nevyhnutnosť multikultúrnej výchovy budúcich učiteľov sa nezmenší ani po prípadnom vstupe do týchto zoskupení. Aj pred vstupom aj po vstupe totiž bude nevyhnutné pripravovať mladú generáciu na medzikultúrne porozumenie a spoluprácu.
S politickou transformáciou Slovenska veľmi úzko súvisí ekonomická, t.j. premena ekonomiky z centrálne riadenej na trhovú ekonomiku. Tu je multikultúrna výchova nevyhnutná na jednej strane pre odstraňovanie stereotypov v správaní ľudí, pre rozvoj flexibilnosti a empatickosti, čo sú vlastnosti nevyhnutné pre pohyb v neustále sa meniacich trhových podmienkach. Na druhej strane je nevyhnutná pre prekonávanie šoku z transformácie tak, aby slovenský občan akceptoval a chápal narastajúcu diferencovanosť slovenskej spoločnosti podmienenú aj ekonomickými premenami.
*   *   *
V procese transformácie sa Slovenská republika stále viac otvára.
Otvára sa turisticky - napriek ekonomickým ťažkostiam a napriek ťažkostiam s dočasným zavádzaním vízovej povinnosti zo strany niektorých štátov EÚ, občania Slovenskej republiky môžu profitovať z otvorenia hraníc EÚ aj iných krajín sveta. Aktívna turistika sa rozvíja v obrovskej miere a pre stále väčšiu časť populácie je cestovanie do zahraničia bežnou záležitosťou. Súčasne sa pre mládež otvárajú stále väčšie možnosti štúdia či iných dlhších pobytov v zahraničí (au-pair a pod.). Na druhej strane, napriek veľkým nedostatkom vo sfére služieb, rastie aj pasívna turistika a (najmä pre niektoré regióny) prijímanie zahraničných turistov sa stalo každodennou vecou. Slovenskí občania sú tak stále viac a častejšie konfrontovaní s odlišnými životnými štýlmi, s odlišnými kultúrnymi zvyklosťami, s odlišnými hodnotovými hierarchiami.
K otváraniu krajiny zásadným spôsobom prispieva otvorenie jej mediálneho priestoru. Slovenský občan je konfrontovaný s existenciou verejno-právnych aj súkromných médií, domácich aj zahraničných, celoštátnych aj regionálnych, „bulvárnych“ aj vecných a serióznych. Každé z médií prezentuje vlastné názory, niekedy dokonca názory nezmieriteľné s tými, ktoré vyslovujú iné médiá. Slovenská spoločnosť sa len ťažko vyrovnáva s touto pestrosťou, pretože schopnosti kritickej selekcie a analýzy nie sú v populácii všeobecne rozvinuté. Zložitosť situácie a nevyhnutnosť rozvoja medzikultúrnej tolerancie zvyšuje postupný prienik internetu. Hoci slovenská spoločnosť je stále nedostatočne materiálne vybavená pre prácu s internetom, najmä mládež rýchlo zachytáva trend rozvoja internetu. Už od mladšieho školského veku sa pre veľkú časť mládeže stáva internet viac-menej bežnou súčasťou života, pričom mládež nikto systematicky nevedie ku kritickému odstupu od ponuky na internete. Internet reprezentuje svet v celej jeho rôznorodosti na veľmi malom priestore bez fyzického premiestňovania recipienta. Vzťah mládeže a internetu je preto niečím, čo sa musí stať objektom multikultúrnej výchovy.
Slovenská republika sa otvára a diferencuje aj kultúrno-politicky. Vo vnútri krajiny sa donedávna jediné štátne subvencovanie kultúry a centrálne dirigovaná hodnotová hierarchia premenili na otvorený systém subvencií z viacerých zdrojov - tým sa tento systém otvoril aj vstupu rôznorodých hodnotových orientácií. Mimovládne organizácie, občianske združenia aj jednotlivci majú voľnosť v prinášaní vlastných hodnôt na „kultúrny trh“. Individuálne a skupinové projekty súťažia so štátnymi projektmi aj medzi sebou. Seriózne kultúrne projekty súťažia s pornografiou a gýčom. Súťažia rôzne kultúrne tradície. Občan je tak konfrontovaný s veľkou pestrosťou v kultúre a je nútený robiť si prísny výber. Jeho hodnotové kritériá musia byť pripravené na selekciu kultúrnych hodnôt od gýča a braku. Multikultúrna výchova môže prispieť ku vkusovej citlivosti, k rešpektu voči neznámym (ale pritom kvalitným) hodnotám. Môže prispieť k tomu, aby občan vedel určiť, čo prijme ako hodnotu a čo odmietne ako brak.
Kultúrne otváranie krajiny prebieha aj smerom navonok. Už nejestvuje jediná štátna kultúrna reprezentácia, ale ktorýkoľvek kultúrny projekt ktoréhokoľvek občana sa môže zapojiť do výmeny kultúrnych hodnôt vo svete. Na to je však potrebné, aby tento občan dokázal reflektovať rôznorodé kultúrne tradície a kultúrny priestor, do ktorých sa chce svojimi projektmi zapojiť.
Slovenská republika sa otvára aj populačne. Politické otváranie v deväťdesiatych rokoch spôsobuje, že krajina sa stáva atraktívnou pre rôzne skupiny obyvateľov zo zahraničia. Vrátili sa veľké množstvá rodákov, ktorí prežili v nútenej emigrácii desaťročia. V zahraničí získali iné kultúrne návyky či iný životný štýl, čím ovplyvňujú svoje blízke i vzdialené okolie (najmä vtedy, ak získavajú popredné ekonomické či kultúrne postavenie). na Slovensko prichádzajú celé veľké skupiny migrantov za prácou - Vietnamci, Číňania, Ukrajinci a ďalší. V najbližších rokoch začne do slovenských škôl prichádzať druhá generácia týchto prisťahovalcov. Prichádzajú aj skupiny utečencov z oblastí vojnových konfliktov či z oblastí ekonomickej núdze. Časť migrantov za prácou a časť utečencov prichádza legálne a sú začleňovaní do života domácej spoločnosti až po asimiláciu, prípadne sú izolovaní v utečeneckých táboroch a čakajú na návrat domov, časť prichádza ilegálne a živoria na pokraji spoločnosti.
Každá z týchto častí populácie má iné kultúrne zázemie, sú tam rozličné životné štýly, a tým aj iné potreby. Multikultúrna výchova učiteľov je nevyhnutná na to, aby týchto migrantov pripravila na integráciu do domácej spoločnosti, ale aj na to, aby pripravila domácu populáciu na prijatie a ďalšie prijímanie migrantov.
	Potreby školského systému
	Slovenský výchovno-vzdelávací systém potrebuje zásadnú premenu, ak berieme do úvahy jeho súčasné schopnosti rešpektovať kultúrnu diferenciáciu a jeho súčasné schopnosti prispievať k medzikultúrnemu porozumeniu.
	Základné a stredné školstvo je na Slovensku doteraz v podstate monokultúrne. Prejavuje sa to v absolútnej prevahe celoštátne platných učebných osnov pre základné a stredné školy a v absolútnej prevahe celoštátne platných učebníc a učebných materiálov. Osnovy sú budované ako súbory tém, ktoré sa majú deti naučiť, a nie ako cieľové štandardy schopností, zručností a vedomostí detí. Aj učebnice sú väčšinou len súhrnom vyučovanej látky, a nie materiálmi podnecujúcimi samoučiace procesy. 
	Základné a stredné školy majú stále silné sklony k „nálepkovaniu“ a označovaniu žiakov ako schopných či menej schopných, na ich triedenie podľa zdravotného stavu a podľa výkonov. Sú to situácie, ktoré sa často odohrávajú za zavretými dverami triedy a verejnosť sa o nich vôbec nedozvedá, môžu však mať vážne dôsledky na vývoj osobností detí. 
	Najvážnejšie pokusy o kultúrnu diferenciáciu jestvujú vo vyučovaní jazykov menšín v regiónoch, kde žijú, vo vyučovaní alternatívnymi metódami na niektorých školách (waldorfské školy, integrované tematické vyučovanie a pod.), v posilňovaní konfesionálneho prístupu na niektorých školách zriadených cirkvami a v tvorbe niekoľkých učebníc (najmä pre spoločensko-vedné disciplíny).
Pre kultúrne homogénne prostredie sú spravidla vychovávaní aj učitelia na slovenských univerzitách. Väčšina študijných plánov neráta s kultúrne diferencovaným prostredím, do ktorého študenti týchto fakúlt nastúpia po skončení školy. Metódy používané vo vyučovaní na univerzitách sú stále vo veľkej miere konzervatívne, na spoločensko-vedných a učiteľských fakultách sa kombinujú hlavne klasické prednášky s textovými seminármi a len zriedka sa využívajú interaktívne metódy vyučovania. Snahy o zmenu postupujú veľmi pomaly, pretože im bráni minimálna obmena učiteľov na univerzitách, minimálne finančné možnosti, ako aj nutnosť pripravovať študentov pre nižšie stupne škôl, ktoré sú stále monokultúrne.
Prvky multikultúrnej výchovy možno síce nájsť na všetkých vysokých školách na Slovensku, ale väčšinou je to len začlenenie niektorých jej postupov do iných predmetov. Ako ukázala analýza na slovenských univerzitách, prvky multikultúrnej výchovy sa uplatňujú hlavne v rôznych predmetoch pregraduálneho štúdia, avšak multikultúrna výchova často ani nie je zakotvená v sylaboch týchto predmetov. V obmedzenom množstve tvorí samostatnú tému v rámci týchto predmetov.
Podľa vyjadrení expertov by si slovenské univerzity mali zachovať predovšetkým multikultúrnu výchovu zakotvenú v rôznych predmetoch pregraduálneho štúdia. Oproti súčasnému stavu by však mala byť zásadne posilnená tým, že by bola zakotvená v sylaboch, stala by sa častejšie samostatnou témou v rámci predmetov pregraduálneho štúdia, prípadne by sa z nej stal samostatný predmet pregraduálneho štúdia. Ukazuje sa aj potreba zakotviť multikultúrnu výchovu v celoživotnom vzdelávaní učiteľov - buď ako rozširujúce či rekvalifikačné štúdium, alebo ju podporovať pri doktorandskom štúdiu (pre získanie titulu PhD.), či v rigoróznom pokračovaní (pre získanie titulov PaedDr., PhDr.).
Multikultúrna výchova môže prispieť k premene  konzervatívneho školského systému v smere jeho väčšej flexibilnosti a jeho schopnosti adaptovať sa na potreby súčasného sveta. Multikultúrna výchova v sebe nesie ako jednu z podstatných vlastností rozvoj kritického myslenia a nazerania na svet. Kritické, bezpredsudkové a analyzujúce vnímanie sveta sa pritom stáva nevyhnutnosťou v prudko sa meniacom Slovensku a svete. Kritická reflexia rôznych kultúrnych tradícií, zvažovanie rôznych hodnotových orientácií, spolupráca s príslušníkmi rôznych kultúr, akceptovanie odlišnosti, odstraňovanie predsudkov a dogmatizmu - všetky tieto súčasti multikultúrnej výchovy môžu zásadným spôsobom prispievať k hlbšej zmene výchovno-vzdelávacích metód na našich školách. Všetky totiž negujú klasické frontálne vyučovanie a podporujú interaktívne metódy. Osvojovaním si týchto metód si študenti - budúci učitelia osvojujú iný, ako konzervatívny spôsob práce s deťmi.
	Externé podmienky
	Slovenská republika dnes jestvuje v situácii globalizácie ekonomiky, politiky i médií. Zrýchľovanie komunikácie, zrýchľovanie dopravy, okamžitý ekonomický a mediálny prienik do vzdialených krajín - to všetko spôsobuje, že idey, ľudia, tovar, kapitál, ale aj kultúrne hodnoty a kultúrne tradície sa oveľa rýchlejšie vymieňajú a častejšie sa stretávajú. Kultúrne produkty z ktorejkoľvek časti sveta možno stretnúť kdekoľvek.
	Táto globalizácia sa stretáva s opačným procesom - s regionalizáciou a individualizáciou. Prienik svetového hospodárstva a najsilnejších médií vyvolávajú protitlak v mene preferencie vlastnej kultúrnej a regionálnej tradície.
	Slovenský občan preto tiež musí byť pripravený na neustále kríženie a konfrontáciu mnohokrát nesúmerateľných hodnôt a artefaktov.